Si pri gorski straži?
Ja.
Dobro.
- Eden od Ritaijevih mož? - Ja.
Dobro, potem ga spusti.
Kaj gledaš? Ne ustavljaj se.
Dvigni nogo.
Obrni glavo.
Daj mi nož.
Kekexili...
Zadnja neokrnjena divjina na Kitajskem.
Ta ravnina, skoraj 4, 700 metrov visoka,
je zadnje preostalo bivališče tibetanske antilope.
L. 1985 so jih divji lovci začeli loviti zaradi volne,
ki je dosegla visoko ceno na tujih trgih.
V nekaj letih
se je število antilop z enega milijona zmanjšalo na 10000.
L. 1993 je bila ustanovljena prostovoljna civilna straža.
Vodil jo je Ritai, upokojeni oficir tibetanske vojske.
Straža se je brez milosti borila z divjimi lovci
in pritegnila pozornost zunanjega sveta.
Pozimi leta 1996
so divji lovci umorili pripadnika straže.
Časopis, za katerega delam, me je poslal tja poročat.
Dober dan, gospod.
Slikajte nas. Dobro jutro.
Kje je Ritai?
Ritai!
- Tam je. - Hvala.
Dobro jutro.
Jaz sem Ritai.
Z vami bi rad naredil intervju.
Kdo si?
Kaj?
Lmaš kakšne dokumente?
Novinar iz Pekinga sem.
- Nimam časa. - Počakajte!
Radi bi, da bi bil ta kraj proglašen za naravni rezervat.
Mogoče vam lahko pomagam.
- Dawa. - Dawa.
Ja.
Pelji ga gor.
Tvoj nahrbtnik. Pojdi z menoj.
Pripravi večerjo.
V redu.
- Kako ti je ime? - Yangjin.
- Si Ritaijeva hčerka? - Ja.
Kaj bereš?
Neke dokumente.
Spočij se.
Kje je Liu Dong?
Sedi.
Vzemi meso.
V napačno smer režeš.
- Razumeš tibetanski jezik? - Moj oče je Tibetanec.
Tibetanci nož vedno usmerijo proti sebi.
Samba ča ča ča Samba ča ča ča
Zmaj zmaj ča ča ča Zmaj zmaj ča ča ča
Goljufaš, izgubil si.
Liu Dong, spij pijačo.
Naj jo jaz popijem namesto njega.
Liu Dong, gremo.
Songji.
- Kaj je narobe? Kam greste? - To se te ne tiče.
Dragi, kam greš?
Liu Dong.
- Liu Dong. - Ja?
Pomagaj mi.
Vzemite orožje.
- Pomagaj mi. - V redu.
V gore gremo. Pridi.
Vrnite se živi!
Pazi nase.
POLNOČ, 1. NOVEMBER 1996
Tovornjak prihaja.
Tukaj imamo nadzorno točko.
- So to divji lovci? - Mogoče.
Smo blizu območja, kjer se antilope parijo.
Vedno gredo tu mimo.
- Od kod prihajate? - Z gradbišča v Wudaoliangu.
- Kam greste? - V Ge'ermu.
Gorska straža smo.
Pregledali bomo vašo prtljago. Ven.
- Imate s seboj kože? - Ne.
- Kaj je to? - Bombaž.
Še enkrat, kaj je to?
To je antilopina volna. Umakni se.
Dol.
Kaj boste storili z njim?
Spustili ga bomo.
Samo kurir je.
Nimamo pooblastil, da bi koga aretirali,
lahko le zaplenimo kože.
2. DAN: POSTAJA ZA ZAŠČITO V BUDONGU
- A-Wang, novinar iz Pekinga je. - Zdravo.
Iz tebe bo naredil zvezdo.
To!
Sedi.
- Tu so zaloge za ta mesec. - Odlično. V kot jih daj.
- A-Wang, pohiti z večerjo. - V redu.
Radio je pokvarjen. Kakšne so zadnje novice?
Qiangbe ni več z nami.
Skače za dekleti?
Umorili so ga.
Pazljiv bodi.
To pesem posvečam Belemu templju.
To pesem pojem Belemu templju.
To pesem posvečam Belemu templju.
To pesem pojem Belemu templju.
To pesem posvečam Belemu templju.
To pesem pojem Belemu templju.
Bodite blagoslovljeni. Pazite se! Se vidimo!
Bodite blagoslovljeni!
Je sam tukaj?
Ja, tukaj je že tri leta. Odganja divje lovce.
Tri leta.
Nimamo dovolj ljudi, ki bi to opravljali.
3. DAN: JEZERO ZHUONAI
403, 404, 405...
So to vse tibetske antilope?
Prasci.
Vidva! Pridita sem!
- Od kod sta? - Iz Suihue.
- Kaj počneta tukaj? - Črve nabirava.
Sta videla divje lovce?
Ja.
Koliko?
Ne vem.
- Pa ti? - Nekaj sem jih videl.
Koliko?
- Ne vem. - Ne laži!
Ko so začeli streljati, sva zaprla oči.
Pretemno je bilo, ničesar nisva videla.
Imata ribiško dovoljenje?
Ne.
Napiši jima kazen.
Vsako leto pokopljemo več kot 10000 antilop.
5. DAN: DOLINA YAK
Ni goriva.
Oni so.
Ni dolgo, kar so bili tukaj.
Gremo.
7. DAN: REKA CUMAR
Oni so. Tam!
Stojte! Vsi!
Ne premikajte se!
Stojte.
Na tla!
Slecite hlače. Prečkajte reko.
Ne premikajte se!
Na tla.
Vsi.
Poveljnik, nimajo kož in orožja.
Na tla.
Kje je ranjen?
V nogo.
Ni pomoči.
Arterija je.
Nočem umreti.
Kako ti je ime?
Ma Rui.
Od kod si?
Lz Hualonga.
Koliko si star?
Dvajset let.
Si kdaj ubil kakšno antilopo?
Prosim, pomagajte mi.
(tibetanska molitev)
Odpeljite jih čez reko.
Pohitite. Pokleknite!
Ma Zhanlin, bi rad kaj povedal?
Dajte mi še en plašč. Zebe me.
Kje je tvoj šef?
- Mi jih samo oderemo. - Ne laži.
To je vse, kar delam.
- Povej po resnici. - Ničesar ne vem.
- Si strelec? - Ne.
- Si ti strelec? - Nisem?
- Kaj potem delaš? - Voznik sem.
- Kdo je strelec? - Ne vem.
- Kdo ve? - Moj sin ni strelec.
- Kdo je strelec? - Res ne vem.
Kdo ve?
- On ve. On nas je najel. - Ma Zhanlin, ne laži!
Samo voznik sem.
- Si ti strelec? - Ne, voznik sem.
- Povej, kdo je strelec. - Ne vem. Lažeta.
- Res ne vem. - Pravita, da si ti vodja.
Lažeta, da bi se rešila.
Zakaj si še vedno tu, če si voznik?
Tovornjak se je pokvaril. Nisem ga mogel popraviti.
Ne morejo te videti. Govori.
Ničesar ne vem.
- To je tvoja zadnja možnost. - Ne morem vam pomagati.
- Govori! - Ničesar ne vem.
- Govori! - Ničesar ne vem. Samo tovornjak vozim.
- Ne vem. Res ne vem. - Govori!
Ničesar ne vem.
Govori.
- Ničesar ne vem. - Povej nama.
- Spustita me. - Povej nama.
Govori, drugače te bom ustrelil.
Ničesar ne vem.
Govori, drugače te bom ubil.
V redu, povedal bom. Ne ubij me.
Kože so tukaj.
Koplji.
Vse so tukaj. Spodaj jih je še več.
Koliko jih imamo?
- 547, večinoma samičjih. - Sezona parjenja je.
Kakšna škoda.
Strelci so ušli.
Kaj pa tisti, ki ste jih ujeli?
Lmeli so malokalibrske puške.
Pravi strelci imajo avtomatske puške.
Že leta jih lovim.
Lahko dobim enega?
Tudi jaz nisem kadil že nekaj dni.
Hvala.
Kaj počneš?
Odiram živali.
Koliko ti plačajo?
Pet hanov za vsako kožo.
Sem najhitrejši odiralec v Ge'ermu.
Vsi moji otroci so tudi tu.
On je najstarejši, tisti je srednji, tam pa najmlajši.
Vsi so odiralci.
Včasih sem bil pastir.
Pasel sem ovce, govedo in kamele.
Zdaj so se travniki spremenili v puščavo.
Ovac in goveda ni več. Mrtvo ali prodano.
Tukaj je težko preživeti.
- Na stranišče moram. - Jaz tudi.
V redu, nehajte vpiti.
Gayu, daj mi vedro.
- Na stranišče moram. - Počakaj, da boš na vrsti.
Strelci so morali prečkati to reko, če gredo na sever.
Da se jo prečkati.
Ena, dve, tri!
Vstanite in pomagajte.
Je kdo žejen?
9. DAN
Vrv.
Vsak dobi polovico.
Več hočem. Več dni že nisem jedel.
Našo hrano delimo z vami. To je vse, kar boš dobil.
Hvala.
Kot tekoča voda,
Draga mati,
Ni pomembno, kako daleč grem,
Vrnil se bom, ne glede, kako daleč grem,
Bleščeči oblaki, prosim, dostavite moje sporočilo,
Hrepenim po domu,
Vsrcu molim zate.
Noter.
Obrni se.
Ne moreš spati?
Zrak je redek. Bolje je zunaj.
- Spet krvaviš iz nosa. - V redu je.
- Lepo je. - Res je.
Vsakič, ko grem v patruljo, me zagrabi domotožje.
Celo luči na cesti me spominjajo na dom.
Ko pa sem doma, začnem razmišljati o Kekexiliju.
Veš, kaj pomeni "Kekexili" v tibetanščini?
Pomeni "Lepe gore in dekleta".
Ni res. V Kekexiliju
je lahko vsak korak prvi odtis,
ki ga je kdo pustil tukaj od začetka sveta.
To niso moje besede.
Pred dvema letoma je iz Pekinga prišel geolog.
Peljal sem ga v Kekexili in mi je to rekel.
Pozneje je geolog izginil.
Nihče ga ni več videl.
Tukaj je veliko živega peska.
Kreten!
Kje so divji lovci?
Kje so?
- Ma Zhanlin je ušel s svojimi sinovi. - Kdaj si zaspal?
Okoli petih zjutraj.
Poveljnik!
Pusti me!
Ulovite jih!
Stojte!
Stojte! Slišite?
Dol! Lezi!
Pazi nanj!
Vstani.
Kje je ključ?
Nimam ga.
Res ga nimam.
Kaj je to?
Kaj je narobe?
Pljučna krvavitev.
Voda?
Tukaj je ni.
Lahko pomagam.
Naj poskusi, v Ge'ermu je bil veterinar.
Drži njegovo roko.
Liu Dong, Dawo pelji nazaj k zdravniku.
Ping Cuo, tudi ti moraš nazaj.
Moja rana ni tako huda.
Lahko pomagam paziti ujetnike.
V redu.
Denar za zdravnika potrebujeva.
Daj mu denar.
Ni dovolj.
- Imamo več? - Samo tisto globo.
Daj mu.
Še vedno ni dovolj.
Prodaj kože.
Jaz grem za strelci.
Ti pojdi skozi Huatugou.
V redu.
- Srečno. - Srečno.
- Adijo. - Adijo.
Pazi nase.
Adijo.
Poveljnik, zmanjkalo nam bo hrane.
Koliko je še imamo?
Za dva dni, če ne štejem ujetnikov.
Tudi goriva bo zmanjkalo. Morali bi se vrniti.
Niti pod razno!
Koliko goriva je tam?
Za štiri dni, če pustimo tovornjak.
To bi moralo biti dovolj, da jih ujamemo.
Nazaj.
Odstrani mu lisice.
Ma Zhanlin.
Vsakič, ko te dobim, boš plačal kazen.
Tokrat te bom spustil brez nje.
Res?
Ja.
Prestar sem, da bi se mi uspelo vrniti.
Za vas nimam hrane in zmanjkuje mi goriva.
Za vašim šefom grem. Ne morem poskrbeti za vas.
Ne bo mi uspelo.
Bo.
Do gore Al je 200 kilometrov.
In še 100 kilometrov do prelaza Kunlun.
Lahko ti uspe.
Če ti ne bo, potem ti je usojeno.
Srečno.
Naj bo Bog z vami.
10. dan: GORA BUGEDABAN
Kaj je narobe?
Motor se je pokvaril.
Zmanjkalo je olja.
Zakaj nisi preveril, če ga je dovolj?
Dva dni se že vozimo brez prestanka.
Ga lahko popraviš?
Tu počakajte na Liu Donga.
Gremo.
Srečno.
Jih bo Liu Dong našel?
Če ne bo snežilo.
12. DAN
15. DAN
Zdravnik!
Vstani.
Klop je za bolnike. S tvojim prijateljem je vse v redu.
Kaj bi rad? Delam.
Kje si bil tako dolgo?
Grozno zgledaš.
Delam. Pusti me.
Te ne zebe v teh nogavicah?
To je moja delovna obleka.
Kaj bi sploh rad od mene?
Zgledaš kot norec.
Se delaš gluhega?
Pogrešam te!
Pogrešaš me, vendar nisi prišel k meni.
V patruljo sem šel.
Mislila sem, da si mrtev.
Denar potrebujem.
To rečeš vedno, ko prideš k meni.
- Lengxue. - Misliš, da sem banka?
Si zapravil moj denar za druge ženske?
Ne vem, kako lahko živiš takšno življenje.
Rada bi bila s tabo.
Grem.
Kmalu me boš pozabil.
In si poiskal drugo dekle.
Lengxue.
Ima Ma Zhanlin možnost, da preživi?
Kaj pa tvoji možje?
Upam, da ne bo snežilo.
Kaj je narobe?
Nikoli nas ne bodo našli.
Tukaj bomo umrli.
Utihni!
Situacija je obupna.
Primanjkuje nam denarja, mož in orožja.
Moji možje niso dobili plače skoraj celo leto.
Lahko država pomaga?
Uradno nismo zaposleni.
Kako plačujete stražo?
Sami moramo zbrati denar.
Kaj naredite s kožami?
Večino predamo oblastem.
Jih nekaj prodate, da dobite denar?
Prodaja kož je protizakonita.
Kako naj napišem članek?
Vedno sem mislil, da sem dober novinar.
Vem, da si novinar.
Misliš, da lahko novinarji zaščitijo Kekexili?
Če bo treba, bom šel v zapor.
Vem, da je prodaja kož protizakonita.
Toda zdaj ne morem skrbeti zaradi tega.
Mislim lahko le na Kekexili
in na moje brate.
Si že kdaj videl protestnike na romanju?
Njihovi obrazi in roke so umazani.
Toda njihova srca so čista.
Kožo sem prodajal že prej.
Nisem imel izbire.
Na drugi strani planin je cesta.
Ujeti jih moramo, preden pridejo tja.
Poišči kaj za pojest.
Koliko nabojev imamo?
Par ducat.
Yixi, kaj si počel pred tem?
Študiral sem.
- Kje? - Na univerzi v Qinghaiju.
Moral bi biti učitelj.
Ta služba je bolj zanimiva.
Gayu, si poročen?
- Ne. - Imaš dekle?
Razšla sva se, preden sem prišel sem.
Kot moja straža.
Vsakič, ko gredo v patruljo, jih dekleta zapustijo.
Tukaj je veliko lepih deklet.
Ni tako, Yixi?
Tako je.
Kaj je delal Bading?
Bil je profesionalni lovec na zajce.
Neumnost.
- Delal je na cestninski postaji. - Za drvarske tovornjake.
Preden so se pridružili straži, so počeli marsikaj.
Liu Dong je vozil taksi.
A-Wang je bil vojak.
Songji je bil pastir.
Zate.
Poskusi.
V teh planinah ni hrane.
17. DAN
Sta Yixi in Bading našla pot nazaj?
Mislim, da.
Ju počakava?
Ma Zhanlin, še vedno si živ.
Sem, toda veliko ostalih je umrlo.
Tudi moja ekipa se je ločila.
To je poveljnik Ritai.
To je naš šef.
Prižgite cigareto.
Že leta te lovim.
Zakaj?
Pobil si moje antilope.
- Veliko ljudi jih je. - To ni opravičilo.
Kaj bi rad?
Da greš z menoj.
Če me spustiš,
ti bom kupil dva avta
in ti sezidal novo hišo.
- Naš šef je dober in bogat. - Utihni!
Odložite orožje in pojdite z menoj.
Seveda! Dajmo poveljniku naše orožje.
Priključili se bomo njegovi gorski straži.
Kdo je streljal?
- Kdo? - Jaz.
Kreten. Skoraj si zadel mene.
Še vedno je živ.
Si stražar?
Ne, ni Ritaijev mož.
Če si, si mrtev.
Ni.
Po naših sledovih hodi 5 km in prišel boš na cesto.
Gayu se je vrnil v Peking. Poročilo je pretreslo državo.
4 člane straže so aretirali zaradi prodaje kož.
Kasneje so jih spustili zaradi protesta javnosti.
Leto pozneje je kitajska vlada Kekexili razglasila za naravni rezervat
in ustanovila urad za zaščito naravnih dobrin.
Gorsko stražo so razpustili.
Trgovanje z volno antilope je v svetu prepovedano.
Populacija antilop je narasla na 30000 in še raste.
Ta film je nastal po resničnih dogodkih med leti 1993 do 1996.
Ripped by: SkyFury